Aika on ajanut ohi, sanoo tutkija, jättänyt taakseen sodissa ja mielivallan alla kärvistelleet. Mihin helvettiin sillä semmoinen hoppu? Ei kai vain uusiin sotiin ja mielivaltaisuuksiin!? Vai aikooko se pyyhältää Jumalan ohi, rivakammin pinkovan Saatanan rinnalle, mitä-häh? Kysymys kuuluu: kuinka jotkut täysjärkisenä itseään pitävät, jopa valtiomiehet, kehtaavat puhua rauhaan pakottamisesta, tehtävästä joka synnyttää vain pakotetun osapuolen hampaankolon oireilut, ja niitä seuraavat oikeutukset kostonkierteeseen. Rauhaan pakottaminen on niin korkees käres ettei ole aseteollisuuden sponsoroimien toimijoiden toteutettavissa kuin korkeintaan pakotetun osapuolen varustautumisen kestoajaksi. Pakottamiseen on edellytykset vain ja ainoastaan planeetallamme. Vain se voi ja tulee myös, jonakin kauniina päivänä, ilmaisemaan ihmiselle hänen ainoat vaihtoehtonsa, ota tai jätä, sotilaskunniansa hiilloksella itseään lämmitteleviltä mahtimiehiltä ja marsalkoilta lupaa anelematta.