Jeg bestemmer meg for å gi det en sjanse, og møter opp en mandag på et møte. Møtet holdes i et konferanserom på et hotell. Johnsen tar imot meg og presenterer meg, og jo, han hadde rett. Det er en viss forgubbing der. Alle er menn, alle er minst 20 år eldre enn meg. Med mine 44 år føler jeg meg ung. Jeg blir oppmerksom på mannen med det samme jeg kommer inn i rommet. Det er noe ved han som jeg ikke med en gang kan sette fingeren på, det ubestemmelige som ofte kalles naturlig autoritet. Han er noe av det flotteste jeg har sett, og fra første stund plukker jeg opp den uutalte oppmerksomheten fra ham. Jeg føler blikket hans på meg, fra øyne som er helt nøytrale, fra et ansikt uten uttrykk. Han snakker ikke til meg, og jeg kjenner at jeg blir irritert. Er det sånn at han ikke ønsker kvinner i foreningen? Jeg konsentrerer meg om å få oversikt over de andre medlemmene, alle ledere med lang erfaring. Etter møtet kommer han bort til meg... Kommer jeg med i Rotary-klubben tro?-