El 3 de maig del 2011 es produïa una notícia de primer nivell pel que fa a la llengua catalana. El diari líder i més antic de Catalunya, fundat el 1881, La Vanguardia, inaugurava una versió en la llengua de Verdaguer. Era la culminació d'una feina d'actualització del català, coordinada per Magí Camps, amb l'equip d'edició del diari, assessorada per importants escriptors col·laboradors i ajudada per la informàtica. Des d'aleshores fins avui, tots els redactors han pogut escriure o supervisar els seus textos en català. També Quim Monzó, Màrius Serra, Antoni Puigverd, Julià Guillamon, Pilar Rahola, Llucia Ramis, Imma Monsó o Sergi Pàmies han pogut escriure els articles en la llengua que han triat per a la literatura, perquè el diari treballa en totes dues versions i es tradueix d'una o l'altra segons el primer original.
El resultat d'aquest procés fins avui mateix és aquest llibre que reuneix ben endreçades les pautes del diari i els dubtes i solucions en paraules concretes, amb propostes originals i recordatoris sobre els errors més freqüents. Una eina imprescindible per a tots aquells que treballen en català –escriptors, traductors, periodistes, professors...– o tenen interès a millorar-ne l'ús.
El resultat d'aquest procés fins avui mateix és aquest llibre que reuneix ben endreçades les pautes del diari i els dubtes i solucions en paraules concretes, amb propostes originals i recordatoris sobre els errors més freqüents. Una eina imprescindible per a tots aquells que treballen en català –escriptors, traductors, periodistes, professors...– o tenen interès a millorar-ne l'ús.