Dette var den 21. drapssaken hvor jeg var leder av etterforskingen for Söderortspolitiets voldsgruppe. Samtidig var det den vanskeligste, og den som bød på flest komplikasjoner. Jeg og mine medarbeidere hadde et meget dårlig utgangspunkt. Drapet hadde skjedd i et annet land, og det var et land som ikke hadde diplomatisk forbindelse med Sverige.Man kunne ikke regne med noe samarbeid med landets politi eller rettsvesen ettersom drapet var blitt begått i Kurdistan i det nordlige Irak. Vi hadde ingen muligheter til å undersøke åstedet og ingen adgang til liket eller protokollen for obduksjonen. Det var heller ikke mulig å beslaglegge drapsvåpenet og få det undersøkt på SKL - Statens kriminaltekniska laboratorium.-