Odlično ispripovijedana povijesna krimi-priča koja se događa prije, za vrijeme i neposredno poslije Prvog svjetskog rata. Iako napisan fragmentarno, roman nas lako uvodi u život mjesta, ozračje u gostionici i preokupacije seoskog stanovništva tog doba, a istovremeno vodi glavne junake prema kraju koji podsjeća na vestern filmove. Roman od početka prema kraju povećava ritam i ubrzava pa se već nakon nekoliko odjeljaka teško ispušta iz ruke.
"Svojim prvim romanom „Tragovi goveda“, te nizom pripovjedaka objavljenih u književnoj periodici i zbirnim literarnim projektima, Mladen Blažević predstavio se čitalačkoj publici kao vješt pripovjedač zanimljivih, intrigantnih, a opet i nekako nenametljivih, reklo bi se tihih priča, sa solidno istesanim smislom za pitanja stila i forme, kakvi su danas rijetki i u starijim književnim generacijama, nekmoli u mlađoj, kojoj Blažević, ruku na srce, pripada više po godinama negoli po onome što bismo pomodno mogli nazvati osobnom poetikom. Unatoč tome, ili upravo zato, Blaževićeva se proza pokazuje kao čitak raster narativnih poslastica iz kojih će naklonjeni čitatelj u svakom slučaju izvući više od puke zabave. U recentnoj hrvatskoj književnoj produkciji mnogo je knjiga s velikim brojem stranica, ali veoma malo romana, posebice dobrih. Formulu potonjih Blažević je intuitivno pronašao u „Tragovima goveda“, napetoj kriminalističkoj priči iz kordunaško-banijskog ruralnog miljea prvog svjetskog poraća, u kojoj je jedna danas nažalost uvelike razorena regija vješto zahvaćena u presjeku vremena čije društveno i političko ozračje ni danas ne oskudijeva aktualnošću."
Boris Perić
Mladen Blažević se rodio 1969. u Rijeci. Početkom novog tisućljeća odlazi na selo u Vojnić te preživljava zahvaljujući uzgoju paprika. U hladu voćaka napisao je roman Tragovi goveda (SKD “Prosvjeta”, 2008). Uređivao je književni časopis “Slijepi putnik”. Sad piše pjesme i prozu kraj Vižinade u Istri, u selu kojem je, doselivši sa suprugom i dvije kćeri, udvostručio populaciju. Objavljuje u književnim časopisima, kao i u neformalnoj grupi “Oni”. Drugi roman Ilirik (2015.) smješten je u ovdašnji geografski prostor prvih godina nove ere i povest će čitatelja na zanimljivo putovanje duž fluidnih granica fikcije i povijesne faktografije, dajući mu ujedno dovoljno povoda da se zamisli, pa i zabrine nad problemima današnjice.
"Svojim prvim romanom „Tragovi goveda“, te nizom pripovjedaka objavljenih u književnoj periodici i zbirnim literarnim projektima, Mladen Blažević predstavio se čitalačkoj publici kao vješt pripovjedač zanimljivih, intrigantnih, a opet i nekako nenametljivih, reklo bi se tihih priča, sa solidno istesanim smislom za pitanja stila i forme, kakvi su danas rijetki i u starijim književnim generacijama, nekmoli u mlađoj, kojoj Blažević, ruku na srce, pripada više po godinama negoli po onome što bismo pomodno mogli nazvati osobnom poetikom. Unatoč tome, ili upravo zato, Blaževićeva se proza pokazuje kao čitak raster narativnih poslastica iz kojih će naklonjeni čitatelj u svakom slučaju izvući više od puke zabave. U recentnoj hrvatskoj književnoj produkciji mnogo je knjiga s velikim brojem stranica, ali veoma malo romana, posebice dobrih. Formulu potonjih Blažević je intuitivno pronašao u „Tragovima goveda“, napetoj kriminalističkoj priči iz kordunaško-banijskog ruralnog miljea prvog svjetskog poraća, u kojoj je jedna danas nažalost uvelike razorena regija vješto zahvaćena u presjeku vremena čije društveno i političko ozračje ni danas ne oskudijeva aktualnošću."
Boris Perić
Mladen Blažević se rodio 1969. u Rijeci. Početkom novog tisućljeća odlazi na selo u Vojnić te preživljava zahvaljujući uzgoju paprika. U hladu voćaka napisao je roman Tragovi goveda (SKD “Prosvjeta”, 2008). Uređivao je književni časopis “Slijepi putnik”. Sad piše pjesme i prozu kraj Vižinade u Istri, u selu kojem je, doselivši sa suprugom i dvije kćeri, udvostručio populaciju. Objavljuje u književnim časopisima, kao i u neformalnoj grupi “Oni”. Drugi roman Ilirik (2015.) smješten je u ovdašnji geografski prostor prvih godina nove ere i povest će čitatelja na zanimljivo putovanje duž fluidnih granica fikcije i povijesne faktografije, dajući mu ujedno dovoljno povoda da se zamisli, pa i zabrine nad problemima današnjice.